Honnan jött a projekt ötlete?
Nevem Verdes Monica, az Avram Iancu Elméleti líceumban vagyok földrajztanár.
Hogyan látták a diákok a részvételt ebben a projektben?
Eleinte nem voltak annyira lelkesek,
de a találkozások során egyre többen is lettek, és egyre inkább elkezdtek lelkesedni.
A végén már azt mondták, hogy meg kell találniuk a bomba ötletet
- sokáig gondolkoztak, töprengtek rajta, és tényleg nagyon jó ötleteik lettek.
A folyamatban a Design Thinking módszert használták. Hogy ment?
A Design Thinking módszer kihívás volt számonra.
Elsőre úgy tűnt, hogy nem uralom sem a módszert, sem az információt,
de a végére, amikor kezdtem átlátni, nagyszerűnek, kimondottan zseniálisnak találtam,
zseniális arra, hogy előhozzon ötleteket, nem is tudom, honnan vették őket, de nagyon jó módszer.
Milyen kihívásokkal találkozott?
Az első kihívás az volt, hogy én megértsem a módszert, elejétől végig.
A második, hogy megértessem a diákokkal, hova is akarunk eljutni.
a harmadik pedig, hogy elvonjam a figyelmüket az általános,
minden kolozsvári által kibeszélt problémáktól
valami konkrétabb felé irányítsam, hogy valódi változást tudjunk hozni.
Mi ment jól? Hát nagyon jól?
Az interjúk az elejétől kezdve nagyon jól működtek.
Szerettek emberekkel dolgozni, empátiával viszonyulni hozzájuk,
egy történetből kihámozni az adott ember problémáját.
Mit csinálna másképpen, ha elölről kezdené?
Sok mindent, elsősorban felkészültebb lennék.
Nem zárnám annyira korlátok közé a diákokat,
hagynám, hogy alkossanak bármit, amit csak szeretnének,
mert végülis jó ötleteik vannak,
mi az útbaigazítók vagyunk.
Miért lenne jó, hogy folytatódon ez a kezdeményezés?
Elsősorban azért, mert a diákok szeretik, mert más, mint a formális oktatás.
Ez tetszett nekik a legjobban, szerették, hogy kötetlenebb, hogy közelebb áll hozzájuk.
És azért is jó lenne, mert mások is vannak, akiknek nagyszerű ötleteik vannak Kolozsvár számára.